Parenteze, apozice a přirovnání jako nezákladní vztahy vyjádřené spojovacími výrazy - Štěpán, Josef (Bohemistyka, 2025)
V úvodu článku je podán formálně-sémantický rovinný popis souvětí jako teoretický rámec výkladu tří nezákladních sémantickosyntaktických vztahů klauzí (souvětných členů), které se formálněsyntakticky vyjadřují podřadicími a souřadicími spojovacími výrazy: (1) Parenteze je nulový sémantickosyntaktický vztah klauzí. Klauzi uvozenou podřadicím spojovacím výrazem nazýváme polovedlejší větou; při vyjádření parenteze souřadicími spojkami jde o polohlavní větu. V obou případech lze v souvětí provést test obráceného poměru vět. (2) Apozice je vztah referenční totožnosti klauzí, který se formálně vyjadřuje souřadicími spojovacími výrazy a jako nezačleněná i začleněná apozice je apoziční hlavní větou. Jestliže se apozice vyjadřuje podřadicími spojovacími výrazy, jde o apozici začleněnou, a to o apoziční vedlejší větu. (3) Přirovnání jako nezákladní sémantickosyntaktický vztah se navrstvuje na základní sémantickosyntaktický vztah determinace, ale blíží se i základnímu vztahu koordinace tím, že staví dvě klauze na stejné úrovni. Formálně se přirovnání vyjadřuje podřadicími spojovacími výrazy v přirovnávací vedlejší větě, která je začleněná do jiné věty stejně jako determinace.