Tělesné metafory v české lokalizaci prostoru: analýza lokačních orientátorů čerpaných z domény lidského těla - Škodová, Svatava (Bohemistyka, 2024)
Výrazy vyjadřující prostor v jazyce často používáme automaticky, aniž bychom přemýšleli o jejich základech a souvztažnostech. Vhodný rámec pro jejich zkoumání poskytuje kognitivní lingvistika prostřednictvím metaforických modelů odvozených ze zkušenosti lidského těla pohybujícího se v prostoru. Předkládaný text, zasazený teoreticky do Levinsonových subdomén prostorového jazyka, se zaměřuje na intrinsní rámce vyjadřování prostoru v češtině. Pro vyjadřování umístění objektů v prostoru využívá čeština převážně relativní systém vycházející z perspektivy po zorovatele, zřídka využívá absolutní systém orientovaný podle světových stran. Tato studie analyzuje intrinsní systém prostorových lokalizátorů v češtině, analýza se zaměřuje pouze na lokalizátory pocházející ze zdrojové domény lidského, ale částečně i zvířecího těla, odhalujíc metonymie, kde části těla slouží jako ukazatele prostorových vztahů.