RECEPCJA TWÓRCZOŚCI SIERGIEJA JESIENINA I NIKOŁAJA KLUJEWA NA UKRAINIE - Popiel-Machnicki, Wawrzyniec (Studia Ukrainica Posnaniensia, 2014)
Сергій Єсенін і Ніколай Клюєв – це поети, творчість яких дочекалася, особливо в останніх роках, численних опрацювань, позбавлених аналітичної та інтерпретаційної вузькості, що була у минулому наслідком надмірної запопадливості цензури. Належить підкреслити, що у видавничому обігу Росії та інших країн з’являлося радше прізвище Єсеніна, тоді як прізвище Клюєва, з чисто ідеологічного приводу, зникло з читацької рецепції на кілька десятиліть. Про нього почали говорити лише після смерті Сталіна, найчастіше, однак, коли займалися творчістю Єсеніна. Старший поет був представле- ний у негативному світлі, як представник кулацької поезії і як той, що утрудняє своєму учневі творчий розвиток. Інтерес у цьому контексті становлять літературно-критичні праці українських дослідників, які зробили великий внесок в науку про російську „новомужицьку” поезію.